מלך הפינגווינים
,בסוף העולם ,רחוק מכל יישוב
מתוך מימיו האכזריים של האוקיינוס הדרומי
...מתגלים פתאום איים
.איי ג'ורגיה הדרומית
,זה מקום קשוח !מוכה מזג אוויר ארקטי
...אך זהו גם מקום מפלט
כשהאביב מחמם את החוף ,והשלג נמס
:מגיעים לשם כל מיני טיפוסים
האלבטרוס, שיכול להקיף ,את העולם בטיסה אחת
.בוחר לבנות כאן את קנו
פילי הים המגושמים גוררים .את גופם העצום אל החוף
וכלבי ים פרוותיים !כובשים את החוף בהמוניהם
.נוכחותם מושכת טורפים
:המפטרלים בקרבת החוף .לווייתנים קטלנים
.ואריות ים אכזריים
- מהשמים .חמסנים סחבנים
.ויסעורים צמאי דם
ולמרות זאת - קבוצה אחרת :בכלל היא השלטת באזור
!פינגווינים
.פינגווינים מלכותיים
,אחד מהם, רווק צעיר .חוזר הביתה
.זה המסע שלו
,הוא בקע ממש כאן, בחוף הזה .לפני ארבע שנים
הוא מלווה על ידי .שני דודניו הנאמנים
יחד הם השלימו זה עתה - מסע מפואר
המסע שכל פינגווין מלכותי .עורך משהשתחרר מהוריו
הם בקושי דרכו על קרקע יבשה !במשך כמעט שלוש שנים
.אבל עכשיו חזרו
.דובי הקוטב עדיין מקימים מהומות
.ופילי הים עדיין מתחזרים בחוף
,גם החמסנים עוד כאן .מחפשים מה אפשר לגנוב
.לא ...ממש לא השתנה כאן כלום
.אבל שלושת אלה כן השתנו
.כשעזבו היו לא הרבה יותר מאפרוחים
.עכשיו הם ממש בוגרים
...טוב, כמעט בוגרים
.הם מפלסים דרכם מהפרוורים
...עד שהגיעו לבסוף ל
!פינגווין סיטי
הבחורצ'יק הרווק נכנס בלי להסס
.ומשאיר מאחור את דודניו
קודם כול, הוא רואה את הזכרים .הבוגרים, כל אחד דוגר על ביצה
- מסביב אלפי אפרוחים מתבגרים
.לכל אחד יש מבוגר אחראי
אף שבקעו כבר לפני ,כמה חודשים
זה ייקח עוד שבועות .עד שיהיו מוכנים לעזוב
,יש כאן חבר'ה צעירים .מכרכרים סביב נקבות פנויות
- ולאן שרק יסתכל .הוא רואה זוגות
פשוט, כל העיר הזו ...בעניין של התרבות
,הרווקצ'יק הזה, בלי ילדים .בלי דאגה, לא מוצא את מקומו
- איפה הוא אמור להשתלב .זה ממש לא ברור
מתברר שאפשר להיות בודד מאוד ...גם בחבורה
...אבל רגע
?מי זו
היא תופסת אותו מציץ בה
.ומשיבה לו במבט
!ויש קליק
...אבל
.משהו מציק לו
- הוא יודע בדיוק מה זה
זה הטבע שבא להרוס לו .את הסיכויים
.והיא לא מתרשמת
מרוב שהוא שקוע בעצמו .הוא לא שם לב שהיא הלכה
ותוך זמן לא רב
- הוא כבר עמוק בתוך זה
...השלכת
נוצה אחרי נוצה .פשוט נושרות כולן
,נכון שהוא לא היחידי
.גם דודניו שותפים לאומללותו
מה שהיה שיבה מפוארת הביתה
.נהיה למבחן לכוח הסבל
מעיל הנוצות החדש שלו .עדיין לא עמיד בפני מים
אז הוא לא הולך לשום מקום ...עד שזה יעבור
והתהליך הזה אורך שבועיים ארוכים מאוד
,שמשאירים את הבחור רעב .מסכן ומתוסכל מאוד
רק כשזה נגמר הוא יכול לחזור לים .ולמצוא לו משהו לאכול
חלפו שלושה שבועות ,מאז עזב הבחור
,רזה ומוכה ,אפוף ענן נוצות ישנות
!והנה עכשיו הוא חזר
יש לו רק דבר אחד בראש !ואף אחד לא יעצור אותו
!בטח לא דובי קוטב
הוא אכל, הוא שמן !והוא הולך למצוא את הנקבה ההיא
,נכון שיש הרבה פרגיות בפינגווין סיטי "אבל ההליכה הזו של "גבר-גבר
.מיועדת לעיניה של אחת בלבד
כמעט בטוח שהיא לא נמצאת .במקום שבו עזב אותה
?ואם כבר יש לה מישהו אחר
...לא
!היא ממש כאן
...והיא נראית
.טוב ממש כמו אז
והנה היא תולה מבט ...בפלומת הנוצות החדשה שלו
.ומפנה לו את גבה
.הוא לא מתכוון לוותר
.הוא יימהר ויעמוד מולה
כשהוא בטוח שהיא שמה לב
.הוא קד קידה
.והיא - מחקה אותו
.זה סימן טוב
.ועכשיו הוא מוכרח להזדקף
הוא הראה לה ,כל מה שיש לו להציע
.כעת זה בידיים שלה
.ההחלטה התקבלה
הפעם היא עושה .את הצעד הראשון
,הוא לא עשה זאת מעולם .אבל הוא יודע איך העסק עובד
...וכך גם היא
,ההליכה הגאוותנית כולה לכבודה
בזמן שהם מחפשים פיסת קרקע לבנות בה את ביתם
.ולגדל בה אפרוח
.זה המקום .עכשיו אפשר להיות רומנטי
לבסוף היא מרגישה .את רגליו במורד גבה
...ויש מפגן קצר של שיווי משקל
.המלך ונסיכתו הם עכשיו בני זוג
בחודשים הקרובים הם יהיו הרבה פעמים ,רחוקים זה מזה מאות קילומטרים
- אבל יהיו מאוחדים במטרה משותפת
.ליצור חיים חדשים
...ירח הדבש שלהם הוא לא משהו
זוגות של פינגווינים לא להוטים .לבלות ביחידות
כל החבר'ה מצטרפים אליהם .למשחקים בחוף
זו הזדמנות קצרה לשניהם .לכייף קצת יחד
החיים עומדים להיות .הרבה יותר קשים
,על רכס הגבעות, האלבטרוס ,כמו הפינגווינים שלנו
, מענטזים במרץ .רוקדים כדי למצוא חן
בעוד ששם, למטה, חייו של המלך שלנו .פשוט מתהפכים מהקצה לקצה
12יום מאז אותו מפגש ראשון .הוא מוצא את עצמו יושב על ביצה
דקה ורבע אחרי שזוגתו הטילה אותה
היא העבירה אותה אליו ...שישמור אותה חמה
עכשיו הזוג חייב .לחלק את העבודה
...כשהאפרוח יבקע .יצטרכו להאכיל אותו
אחד מהם צריך לאסוף דגים .בשביל למלא את הכרס
...זאת העבודה שלה
.הוא צריך לשבת במקום ולשמור
.היא יוצאת לדרך
בזמן היעדרה .הוא נשאר באותו המקום
יעברו 55 ימים .מההטלה ועד הבקיעה
,אחד הדודנים תפס עמדה ממש ליד המלך .שומר על ביצה משלו
.הלילות ממש קרים
המלך, דודניו ואלפי פינגווינים זכרים .אחרים, כולם באותו "ברוך" יחד
בת זוגו יצאה לבדה למצוא אוכל
ומסעה ייקח אותה .למרחק מאות קילומטרים
רק קליפה דקה מפרידה בינו לבין האפרוח שלו
.והוא יכול לשמוע אותו
כשיבקע מהביצה .האפרוח יזהה את קולו
.לא תמיד רגוע כאן
.יש לפעמים עימותים
.הוא דאג לעצמו לרזרבות של שומן
,אבל עכשיו, בלי אוכל הוא מאבד משקל
...והיא ממשיכה לדוג
היא כבר מזמן לא רעבה .אבל עליה להמשיך לאכול
,בחזרה באי ,הזכרים חייבים לעמוד
.לא חשוב מה מזג האוויר
בכל יום שחולף ...חיי רווקותו של המלך הולכים ומתרחקים
!חמסנים
...שניים
!והם רוצים ביצים
.למלך אסור לזוז
מטח של קריאות נזעמות .מבריח חמסן אחד
.אבל לא את השני
.החמסן מתגרה בו
אם המלך יתפתה לעשות תנועה .לעברו, הוא יחשוף את הביצה
.וזה מה שהחמסן רוצה
הביצה המלכותית
.עדיין בטוחה
.ועכשיו בת זוגו חוזרת
הוא מזהה את קולה .גם בין קולות האחרים
אבל מרוב התרגשות .הוא מזניח את השמירה
!הוא חייב להחזיר אותה
.הנה היא באה
.ממש בזמן
הוא הזדקף .והביצה נותרה בלא פגע
.לאט אבל בטוח הקיץ מתחיל
,בדיוק כמו המלך .גם האלבטרוס הזכר שומר על ביצה
גורי דובי הים נולדו .והם גדלים במהירות
ובפינגווין סיטי .החיים שלווים ונוחים ככל שניתן
המלך ממשיך לדבר אל הביצה
בעוד בת זוגו והוא .ממתינים עם כל השאר
,עבורו ועבור דודנו .האבהות היא כבר עובדה מוגמרת
הוא מרגיש פתאום תזוזה קטנה .במעלה רגלו
- האפרוח שלהם בקע !קטן, קירח, מושלם
האימא החדשה מתערבת ומאכילה .את האפרוח בפעם הראשונה
שני ההורים יצטרכו לעבוד קשה .כדי שלאפרוח יהיה איזשהו סיכוי לשרוד
יש כאן סכנות נוספות
.מעבר לרעב ולקור
למלך ולבת זוגו יש עכשיו ,מחויבות חדשה
כזו שבגללה הזמן שיוכלו לבלות יחד .יהיה נדיר יותר ויותר
עכשיו תורו ללכת
.ותורה להישאר
היא תשמור
ותאכיל את האפרוח שלהם
.עד שהוא יחזור
בראשונה זה זמן רב ...הוא זוכה לצאת מפינגווין סיטי
.לשחות קצת, לדוג ולאכול טוב
.הוא מורעב
...הוא בקושי יכול להכיל את עצמו
.לדודנו לא התמזל המזל
הביצה שלו לא ממש התפתחה
ורק כשהעז להסתכל עליה מקרוב
הוא קלט פתאום .שכל הזמן הזה הוא ישב על אבן
,הוא והדודן השני .עדיף להם שילכו לדוג גם הם
.הם פוגשים במלך על קו החוף
.קהל נאסף
.והשלישיה העליזה מצטרפת לחגיגה
כל החבר'ה מתאספים במים הרדודים .ומתארגנים לצאת לציד
,ממש כמו שעשו אז .כשהיו רווקים
אבל כל כך הרבה התזות ...מעוררות תשומת לב
,אע"פ שהמלך לא רואה .יש משהו במים
.זהו כלב ים נמרי
.המלך שלנו נמלט בעור שיניו
הוא והאחרים מסתערים .לעבר הים הפתוח
ארבעה ימים חלפו מאז שאביו יצא למסעו
.והאפרוח הקטן מתחנן לעוד דגים
נוצותיו עדיין דקיקות
והוא עלול בקלות להצטנן
...אבל הוא גדל, וגדל מהר
החמסן עדיין משחר לטרף .אבל חוץ מלהשקיף הוא לא יעשה דבר
.לא כשאימא'לה בסביבה
.האפרוחון לא חש שום סכנה
.הוא פשוט סקרן
והוא לא יודע עדיין למה מיועדות הכנפיים שלו
,ובעוד האלבטרוס, עוף ענקי שכמותו ,דואה הרחק מעליהם
האפרוח מחפש את דרכו .מתחת לאימא, להתחמם קצת
האלבטרוס מתארגן .למסע ציד קטן משל עצמו
גם הוא צריך להאכיל אפרוח שכבר עכשיו גדול יותר מפינגווין מלכותי בוגר
ושממתין שעה שאביו .יוצא הרחק אל המרחבים
.כאן הרווק לשעבר עובד קשה
אין כיף גדול יותר .מצלילה בשעת בין-הערביים
,להקה זוהרת של דגי חשמל מתרוממת .כאילו לקבל את פניו
.עברו שבועיים מאז מלכנו יצא לדרכו
והאפרוח מבקש יותר ממעט האוכל .שנותר עבורו בבטן של אימא
האימא לא יכולה להמשיך ככה .עוד הרבה זמן
,אם בן זוגה לא יחזור בקרוב :היא תיאלץ לבחור בחירה איומה
- מי ימות מרעב ?היא או האפרוח
אבל משלחת הדיג .נמצאת בדרכה חזרה
- זהו הלווייתן הקטלן .רוצח אמיתי
,אם הוא יתפוס אותם .הוא יפרק אותם לחתיכות
...זה היה קרוב
אם הלווייתן היה מגלה אותם ,קצת יותר רחוק בים, טוב
בואו נגיד שלפינגווין סיטי ...היו שלושה תושבים פחות
,אבל מרוב שמיהרו לצאת לחוף
...הם הגיעו לחוף הלא נכון
כל מה שהמלך רוצה זה לשוב אל בת זוגו ,ולהאכיל את האפרוח שלו
.אבל צרות חדשות אורבות לו
.פילי ים
!יש כאן לפחות עשרים
.שישים טונות של שומן ונפיחות
והם ממש לא אוהבים .שמפריעים להם
,נו, אי אפשר לחזור אחורה
...אי אפשר לעקוף מסביב
האפשרות היחידה היא !למצוא דרך לעבור באמצע
המלך מנצל את הרגע ומוביל שיירה ."של "טוב למות בעד ארצנו
...רעיון לא משהו
.זה הזמן להיערך מחדש
יכול להיות שהגישה החמקנית .תהיה דווקא מוצלחת יותר
...לא ככה
...או ככה
.מלכנו מזהה את ההזדמנות שלו
.הוא מוביל את דודניו קדימה
,עיר מלאה בפינגווינים .לכל אחד מהם הקריאה שלו
,ולמרות זאת המלך יכול לקרוא קריאה דרכם
...ולשמוע את התשובה שציפה לה
בזמן שהיה הרחק מהבית האפרוח שלו השתנה כמעט לבלי הכר
.ובראשונה הוא יכול לקחת אחריות
.צעד נוסף בדרכו להיות מלך אמיתי
שני אלה יעשו כל שביכולתם .כדי להגן על אפרוחם מפני רעב
מבחינת הדודנים, החזרה הביתה .הייתה שונה לגמרי
הם רואים כיצד חברם הוותיק .מתמסר לתפקידו כאבא
עושה רושם שכל זכר בסביבתם .עשה את הדרך באותו כיוון
.אז הם מרגישים קצת אבודים
...הדודן הזה ממש רוצה אפרוח
.התשוקה הזו מעולם לא עזבה אותו
וככל שהיא מתגברת הוא שם עין על כל אפרוח בסביבה
.שיוכל לאמץ ולגדל כשלו
הכי טוב לדודנים שיקומו וילכו .עד שכל זה יחלוף
הזוג שלנו צריך להכין את אפרוחם .למבחן החשוב הראשון בחייו
הם מנצלים את חודשי הקיץ הקצרים .כדי לחזק אותו
יש לו כבר שכבת שומן ,ומעטה עבה של נוצות
והוא יזדקק לשניהם .כשתנאי מזג האוויר יחמירו
- אבל הוא יזדקק לעוד משהו
!קשיחות
הוא יצטרך לעמוד .בכל תנאי מזג האוויר
ואת זה הוא ילמד ...רק בכוחות עצמו
הם יכולים לשמוע אותו קורא בקול ,למרות רעשי העיר
.אך זה מה שעליהם לעשות
וכך האפרוח שלהם הופך ממרכז עולמם של הוריו
לעוד פינגווין .בין המוני פינגווינים אחרים
.עכשיו שניהם יוצאים לדוג
.האפרוח צריך עוד ועוד אוכל
,כדי שיהיו להם סיכויים טובים יותר
ברגע שהם מגיעים ,לאוקיינוס הפתוח
.הם יוצאים בכיוונים מנוגדים
הסכנות הטמונות באוקיינוס .אורבות להם שוב
האפרוחון יכול רק לקוות .שהוריו יחזרו בשלום לחוף
מושבת הפינגווינים בפינגווין סיטי .היא הגדולה בעולם
.אלפים רבים חיים בה
בלי הוריו סביבו, הסיכוי הטוב ביותר של האפרוח שלנו לשרוד
.הוא לחבור לאחרים
כולם בני אותו גיל .וכולם נטושים
בזמן הקרוב זה יהיה ביתו .של האפרוח שלנו
,בעוד המלך יוצא לים הפתוח .דודניו נשארים בקרבה בטוחה לחוף
.הם צריכים לדאוג רק לעצמם
הם רק זקוקים למקום שיוכלו להימצא בו
.עד שהמהומה בפינגווין סיטי תשכך
הם מעולם לא נחתו בחוף הזה בעבר
ואת פניהם מקבלים .קולות לא מוכרים
.זו עיר אחרת
.פינגווינים שונים, חוקים שונים
זהו ביתם
- של המקרוניס .פינגווין הסלעים
.הם ממש חיים בנתיב המהיר
.אלה קבוצת פלספנים
,אם הדודנים ציפו לקבלת פנים חמה
!הם מה-זה טעו
ובפעם השנייה
.הם נדרשים לנסיגה חפוזה
המפרץ הבא בדרך היה פעם .מלא בדובי ים
.כעת רק המתים והפצועים קשה נשארו
,זו לא מלאכתם של החמסנים .אלא של משהו הרבה יותר גרוע
.יסעורים ענקיים
.אלה לא אוכלי נבלות !אלה טורפים
,כשהיסעורים אוכלים
כל מה שהם משאירים מאחוריהם ...זה עור ועצמות
לדודנים שלנו זה הספיק
.והם חוזרים היישר לפינגווין סיטי
,אם היסעורים יבחינו ביצור כלשהו ,חלש או פגיע
,אפרוח שאינו מוגן כהלכה
!הם יתקפו
.סתיו
.השלג מכה באי
זה משהו .שהאפרוח שלנו עוד לא ראה
עד לא מזמן .אימא דאגה שיהיה לו חם
,עכשיו, כשהיא לא כאן ...מעטה הפלומה הוא לא ממש תחליף
וישנם כמה דברים .שהוא לא מספק שום הגנה מפניהם
מחוץ לגבולות העיר נמצאים שני עופות .שהאפרוח לא מזהה
.הוא צריך את הוריו
,אימא עובדת ממש קשה .תופסת דגים
אבל היא לא מוצאת הרבה דגים .שמתאימים לפינגווינים
...אין לה ברירה .היא חייבת להמשיך הלאה
והנה מתקרבות לחבורה - שתי דמויות מוכרות
.הדודנים
,למרות הכול .הם רצויים כאן
ישנם עשרות אפרוחים .שזקוקים להגנה
פינגווינים חזקים יותר .כשהם בקבוצה
זו נחמה קטנה מאוד .למלך שלנו שנמצא הרחק בים
הוא מנסה לחזור הביתה .אבל סופה מפתיעה אותו
הוא לבדו .והאוקיינוס חובט בו
בינתיים, בחוף, אין לדודנים .מצב רוח להתעסק עם החמסן
.יש להם סכנות גדולות יותר על הראש
המבוגרים הספורים שנשארו כאן .מפטרלים בגבולות המושבה
אבל הם לא יכולים .להיות בכל מקום
שני הדודנים של המלך .תופסים עמדות
.יש יסעורים מכל עבר
,בהתחלה הם רק בודקים את השטח
מנסים להעריך אם התקפה שלהם .תיתקל בהתנגדות כואבת
!ואז הם תוקפים
.דבר לא יעצור אותם
,בלי הוריו סביבו .האפרוח שלנו הוא טרף קל
משנחלץ מהסופה, המלך מנצל .את ההזדמנות ומתקדם הביתה
היסעורים נמצאים כעת .בין האפרוחים
עכשיו הם יכולים לעשות .מה שבא להם
.המלך שלנו מתקרב לחוף
.באופק הוא כבר רואה את העיר
אבל היסעורים נמצאים כבר עמוק .בקרב האפרוחים במושבה
הרוצחים ממש לא מרגישים .צורך להזדרז
היסעור הזה בחר את הקורבן שלו
!והוא בחר באפרוח שלנו
.המלך מדרבן את שני דודניו לפעולה
יחד הם אוספים את יתר הפינגווינים !להשיב מלחמה
.המלך מאכיל את האפרוח הצעיר שלו
,וכשהאפרוח מבקש עוד .הוא נותן עוד
עזיבתו הייתה מבחן הישרדות לאפרוח
,אבל לא פחות מכך לאביו
!והוא עמד בו בהצלחה
...משהו חסר
הם רק שניים .ואמורים להיות שלושה
?איפה בת הזוג שלו
...היא בדרכה חזרה
,הים שקט
.שקט מספיק כדי שתשחה בנחת
שקט מספיק כדי שתגלה לפתע .סנפיר זנב
,המלך מחכה
אבל כל מה שמטריד אותו עכשיו
.הוא האפרוח
- ושאלה
איך יוכל להביא את אפרוחו לבגרות
?לבדו
.חורף
המקרונים חשים בו .ועוזבים את המקום
וכשיתר היצורים באי ,רואים אותם עוזבים
.הם יודעים שהגיעה גם שעתם לעזוב
,כלבי הים האחרונים יסתלקו בקרוב
.אבל פינגווין סיטי תישאר מאוכלסת
מלכנו יצטרך לעזור לאפרוחו - לעבור את התקופה הקשה מכול
יעברו עוד חודשים עד שהאפרוח .יהיה מסוגל לצאת לים ולדוג בעצמו
עכשיו המלך מאכיל אותו .ככל האפשר ובכל האפשר
הוא יכול לצאת לציד ,רק לזמן קצר
אבל הוא חייב לעשות זאת בכל .הזדמנות או שאפרוחו ירעב למוות
.עליהם להילחם ברעב וגם בקור
עמוק בתוך החורף .הפינגווינים המלכותיים ניצבים לבדם
זה הזמן
שבו הורים רבים כושלים
.ואפרוחים רבים נופלים
זהו השלב האחרון והקשה ביותר !במסעו של מלכנו
ארבעה חודשים ארוכים חולפים עד שמזג האוויר נרגע קצת
ורואים קצת ירוק
.והשלגים מפשירים וזורמים אל הים
,המקרונים חוזרים לאזור ...מביאים איתם את האביב
,האלבטרוס הצעיר ,כעת כבר בן עשרה חודשים
.יוצא לטיסה ראשונה
.לאט-לאט מתעורר האי לחיים שוב
,אותה שגרה
אותם פרצופים
ובפינגווין סיטי
.האפרוחון שלנו חי ובריא
,המלך עדיין צריך להאכיל את האפרוח אף שהוא כבר כמעט בן שנה
...וכמעט בגובה שלו
הוא כבר יודע - על השלב המעצבן הבא
,הנפנוף
,הגירוד
.אין לו איך לעזור בזה
האפרוח מצטרף לאביו ולדודניו .ונראה פינגווין אמיתי
- הוא עוטה נוצות של בוגר !חסינות למים
.עוד לא ממש בצבע הנכון
.המקור יישאר שחור עוד זמן מה
.אבל זה יספיק
כל חייו עד כה הוא היה ביבשה
.אבל עכשיו הים קורא לו
הבחור הצעיר כבר יכול .להגן על עצמו
המלך ייאלץ לראות .את אפרוחו הקטן עוזב
הוא צופה בו בשעה שהקטנצ'יק .פוגש בראשונה את המים
,חלפה יותר משנה מאז המלך ,רווק צעיר
חצה את הגלים לפגוש בבת זוגו .ולגדל את אפרוחו
.עד רגע זה הוא הגן עליו
הוא צד למענו
.והאכיל אותו במשך כל החורף
עכשיו האפרוח הקטן שלו יכול להתמודד עם האוקיינוס לבדו
.ולזה בדיוק הוא גידל אותו
וכשהוא נעלם בדרכו
מסעו של האב הושלם
והוא סוף סוף מוצא את מקומו - בפינגווין סיטי
.מלך אמיתי
תורגם וסונכרן ע"י איציק גור